____________________________________________________________
Systém ASPI - stav k 2.3.2008 do částky 23/2008 Sb. a 4/2008 Sb.m.s.
Obsah a text 114/1995 Sb. - poslední stav textu nabývá účinnost až od  1. 1.2009

114/1995 Sb.

ZÁKON
ze dne 25. května 1995

o vnitrozemské plavbě

Změna: 358/1999 Sb.
Změna: 254/2001 Sb.
Změna: 320/2002 Sb.
Změna: 118/2004 Sb.
Změna: 327/2005 Sb.
Změna: 342/2006 Sb.
Změna: 186/2006 Sb.
Změna: 309/2002 Sb.
 
	Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST I

ÚVODNÍ USTANOVENÍ

§ 1

Předmět úpravy

	Zákon upravuje podmínky provozování plavby na vnitrozemských vodních cestách (dále jen "plavba") a pravomoc a působnost ministerstev a jiných správních úřadů na tomto úseku.
 
§ 2

Základní pojmy

	(1) Vnitrozemskými vodními cestami (dále jen "vodní cesty") jsou vodní toky 1) a jiné vodní plochy, na kterých je možno provozovat plavbu. Součásti vodní cesty jsou uvedeny v příloze č. 1, která je součástí tohoto zákona.
 
	(2) Plavbou se rozumí provozování plavidla na vodní cestě.
 
ČÁST II

VODNÍ CESTY

§ 3

	(1) Vodní cesty se dělí na sledované vodní cesty a ostatní vodní cesty. Sledované vodní cesty musí odpovídat plavebně provozním podmínkám. Plavebně provozní podmínky pro provozování plavby a způsob značení sledovaných vodních cest stanoví prováděcí předpis.
 
	(2) Sledované vodní cesty se člení na vodní cesty dopravně významné a na vodní cesty účelové. Rozměry vodních cest dopravně významných, včetně jejich zařazení do tříd, a plavebně provozní podmínky umístění mostů a jiných zařízení, která je křižují nad nejvyšší plavební hladinou nebo pod dnem těchto cest, stanoví prováděcí předpis. Vodní cesty účelové, jejichž seznam stanoví prováděcí předpis, jsou vodní cesty, na kterých je provozována pouze rekreační plavba a vodní doprava místního významu.
 
	(3) Vodní cesty dopravně významné se z hlediska jejich využívání pro provozování vodní dopravy dále člení na vodní cesty využívané a vodní cesty využitelné.
 
	(4) Vodní cesty využívané jsou:
a) vodní tok Labe od říčního km 102,2 (Chvaletice) na státní hranici se Spolkovou republikou Německo,
 
b) vodní tok Vltavy
1. od říčního km 91,5 (Třebenice) po soutok s vodním tokem Labe, včetně výústní části vodního toku Berounky po přístav Radotín,
2. od říčního km 239,6 (České Budějovice) po říční km 91,5 (Třebenice) jen pro plavidla o nosnosti do 300 tun,
 
c) vodní tok Moravy od ústí vodního toku Bečvy po soutok s vodním tokem Dyje, včetně průplavu Otrokovice - Rohatec.
 
	(5) Vodní cesty využitelné jsou uvedeny v příloze č. 2, která je součástí tohoto zákona.
 
§ 3a

zrušen
 
§ 4

	Působnost v oblasti péče o rozvoj vodních cest dopravně významných a jejich modernizaci vykonává Ministerstvo dopravy v dohodě s ústředním vodohospodářským orgánem. 2) V této působnosti uplatňuje též stanoviska k politice územního rozvoje a k územně plánovací dokumentaci. Tato stanoviska nejsou správním rozhodnutím.
 
§ 5

	(1) Vodní cestu spravuje její vlastník nebo správce (dále jen "správce vodní cesty").
 
	(2) Správce vodní cesty je povinen spravovat sledované vodní cesty tak, aby bylo zajištěno bezpečné provozování plavby, a řádně je značit plavebními znaky.
 
	(3) Stavby na sledované vodní cestě lze zřizovat jen se souhlasem plavebního úřadu a za podmínek jím stanovených.
 
	(4) Souhlas plavebního úřadu podle odstavce 3 nebo souhlas se zřízením přístavu podle § 6 odst. 2 vydávaný jako podklad pro rozhodnutí stavebního úřadu podle zvláštního právního předpisu 2a), územní souhlas nebo ohlášení stavby je závazným stanoviskem podle správního řádu 2b) a není samostatným rozhodnutím ve správním řízení.
 
ČÁST III

PŘÍSTAVY
 
§ 6

	(1) Přístav je tvořen vodní částí a pozemní částí přístavu, kde lze překládat zboží, umožnit bezpečný výstup a nástup osob mezi plavidlem a břehem, provádět opravy, vystrojování, zásobování a stání plavidel u nábřeží k těmto účelům upraveného.
 
	(2) Přístav lze zřizovat a provozovat jen se souhlasem plavebního úřadu a za podmínek jím stanovených.
 
	(3) Plavební provoz v přístavu se řídí podmínkami plavebního provozu, které určují povinnosti vůdce plavidla, člena posádky a provozovatele přístavu při vplutí, rozmístění a stání plavidel v přístavu, jakož i při zvláštních událostech, kterými jsou velká voda, požár a zámraza. Podmínky plavebního provozu v přístavu stanoví prováděcí předpis.
 
§ 7

Povinnosti provozovatele přístavu

	(1) Provozovatel přístavu je povinen:
a) vyznačit vodní část přístavu, který není určen k veřejnému užívání, plavebními znaky podle pokynů plavebního úřadu,
 
b) umožnit provozovatelům plavidel užívání přístavu při splnění podmínek plavebního provozu v přístavu.
 
	(2) Provozovatel přístavu může zřídit v přístavu vrakoviště plavidel jen na základě povolení plavebního úřadu a za podmínek stanovených příslušným vodohospodářským orgánem, orgánem ochrany přírody 3) a orgánem státní správy v odpadovém hospodářství. 4)
 
§ 8

Veřejný přístav

	(1) Veřejný přístav je oprávněn užívat každý provozovatel plavidla při splnění podmínek plavebního provozu v přístavu.
 
	(2) Ustanovení odstavce 1 se nevztahuje na provozovatele plavidla naloženého nebezpečnými věcmi, který smí užívat veřejný přístav jen na základě zvláštního povolení plavebního úřadu a za podmínek v něm stanovených.
 
	(3) V případě, že provozovatel plavidla nedodržuje ve veřejném přístavu podmínky plavebního provozu v přístavu nebo podmínky stanovené zvláštním povolením podle odstavce 2, může plavební úřad rozhodnout o odstranění plavidla z veřejného přístavu na náklady jeho provozovatele.
 
	(4) Ministerstvo dopravy stanoví prováděcím předpisem seznam veřejných přístavů na sledovaných vodních cestách.
 
ČÁST IV

PLAVIDLA
 
§ 9

	(1) Plavidlem se rozumí loď, malé plavidlo, plovoucí stroj, plovoucí zařízení a jiné ovladatelné plovoucí těleso. Malým plavidlem se rozumí loď, jejíž délka nepřesahuje 20 m a která není určena nebo používána k vlečení, tlačení nebo vedení v bočně svázané sestavě jiných než malých plavidel, k přepravě více než 12 osob a která není převozní lodí. Jiným ovladatelným plovoucím tělesem (dále jen "plovoucí těleso") se rozumí vor, předmět nebo pevné seskupení předmětů schopné ovladatelné plavby. Určující znaky jednotlivých druhů plavidel a podmínky jejich technické a provozní způsobilosti stanoví prováděcí předpis.
 
	(2) Na vodní cestě je zakázáno provozovat plavidlo, které svojí konstrukcí a technickým stavem neodpovídá požadavkům bezpečnosti provozu, obsluhujících osob, přepravovaných osob a věcí, ohrožuje životní prostředí nebo jehož technická způsobilost nebyla schválena, pokud této povinnosti podléhá podle tohoto zákona, nebo které není opatřeno poznávacími znaky, pokud této povinnosti podléhá podle tohoto zákona, a jedná-li se o plovoucí těleso, bez povolení plavebního úřadu.
 
	(3) Plavidlo, jehož provozovatelem je osoba s trvalým pobytem nebo sídlem na území České republiky, podléhá evidenci, která se provádí zápisem do plavebního rejstříku České republiky (dále jen "plavební rejstřík"). Plavební rejstřík vede plavební úřad.
 
	(4) Evidenci podle odstavce 3 nepodléhá
a) malé plavidlo o celkové hmotnosti včetně povoleného zatížení do 1000 kg nebo s vlastním strojním pohonem o výkonu do 4 kW nebo s celkovou plochou plachet do 12 m2 (dále jen "vybrané malé plavidlo"),
 
b) plovoucí zařízení o celkové hmotnosti včetně povoleného zatížení do 10 000 kg, pokud žádný z rozměrů nepřesahuje 10 m,
 
c) plovoucí těleso,
 
d) plavidlo zapsané v plavebním rejstříku cizího státu.
 
Způsobilost plavidla

§ 10

	(1) O způsobilosti evidenci podléhajícího plavidla k provozu na vodní cestě rozhoduje plavební úřad. Podmínkou schválení způsobilosti k provozu je:
a) u individuálně vyrobeného plavidla splnění technických podmínek stanovených prováděcím předpisem nebo mezinárodní smlouvou, kterou je Česká republika vázána, ověřené technickou prohlídkou plavidla,
 
b) u sériově vyrobeného plavidla shoda se schváleným typem plavidla,
 
c) u plavidla v provozu technická prohlídka plavidla.
 
	(2) U plavidel, která určí prováděcí předpis, je podmínkou schválení jejich způsobilosti k provozu odborný technický posudek (dále jen "klasifikace") osoby, kterou určí Ministerstvo dopravy. U plovoucích strojů s těžebním zařízením se kromě klasifikace vyžaduje pro schválení způsobilosti plavidla a vydání osvědčení plavidla kladné stanovisko orgánu státní báňské správy. 5)
 
	(3) Klasifikace osvědčuje, že při stavbě, přestavbě nebo opravě plavidla byl použit odpovídající materiál a byly dodrženy požadavky stanovené prováděcím předpisem.
 
	(4) Klasifikace nahrazuje u individuálně vyrobeného plavidla technickou prohlídku prováděnou k ověření splnění technických podmínek plavidla, u sériově vyrobeného plavidla ověření shody se schváleným typem plavidla. U plavidla v provozu nahrazuje klasifikace technickou prohlídku plavidla.
 
	(5) Způsobilost plavidla k provozu na vodní cestě schvaluje plavební úřad vydáním lodního osvědčení nebo v případě plovoucího zařízení vydáním osvědčení plovoucího zařízení (dále jen "osvědčení plavidla"). Osvědčení plavidla se vydává na dobu určitou. Prováděcí předpis stanoví dobu, na kterou se vydává osvědčení plavidla podle typu plavidla.
 
	(6) Osvědčení plavidla osvědčuje vlastnictví k plavidlu. Plavební úřad vyznačí vznik zástavního práva v osvědčení plavidla.
 
§ 11

	(1) O schválení typu plavidla rozhoduje plavební úřad na základě žádosti výrobce. Plavební úřad schválí typ plavidla, jsou-li splněny technické podmínky plavidla stanovené prováděcím předpisem nebo mezinárodní smlouvou, kterou je Česká republika vázána. Pro schválený typ vydá plavební úřad průkaz způsobilosti typu plavidla.
 
	(2) Přestavbu nebo opravu zasahující do konstrukce plavidla, jejímž důsledkem je odchylka od schválené způsobilosti typu plavidla, schvaluje plavební úřad.
 
§ 12

	(1) Výrobce plavidel potvrzuje shodnost plavidel se schváleným typem vystavením typového osvědčení plavidla pro každé jím vyrobené plavidlo pro provoz na vodní cestě.
 
	(2) Plavební úřad provádí namátkovou kontrolu vyrobených plavidel uváděných do provozu, zda se shodují se schváleným typem plavidla. Zjistí-li plavební úřad, že vyrobené plavidlo není shodné se schváleným typem plavidla, zakáže výrobci uvádět plavidla do provozu a uloží mu, v jaké lhůtě musí být zjištěné závady odstraněny.
 
§ 13

	(1) Zjistí-li plavební úřad, že plavidlo je nezpůsobilé k provozu, rozhodne o zadržení osvědčení plavidla. V případě zjištění trvalé nezpůsobilosti plavidla k provozu rozhodne plavební úřad o nezpůsobilosti plavidla a odejme osvědčení plavidla.
 
	(2) Plavební úřad může při zvláštní situaci vydat pro plavidlo, které nemá platné osvědčení, zvláštní povolení k provozu plavidla pro určitou plavbu.
 
§ 14

Zápis plavidla do plavebního rejstříku

	(1) Při vydání osvědčení plavidla provede plavební úřad evidenci plavidla zápisem do plavebního rejstříku a přidělí mu poznávací znaky.
 
	(2) Plavební rejstřík je veřejně přístupný seznam, do něhož se zapisují tyto údaje o plavidle:
a) vlastník,
 
b) provozovatel,
 
c) poznávací znaky,
 
d) druh plavidla, oblast jeho provozu na vodní cestě a účel, pro který je plavidlo určeno,
 
e) nosnost, dovolený počet cestujících a ostatní základní technické údaje,
 
f) zřízení zástavního práva na plavidle,
 
g) datum zápisu a výmazu z plavebního rejstříku.
 
	(3) Vlastník je povinen neprodleně oznámit plavebnímu úřadu veškeré změny v zapisovaných údajích v plavebním rejstříku.
 
	(4) Do plavebního rejstříku plavební úřad nezapíše plavidlo, které je zapsáno v plavebním rejstříku cizího státu.
 
§ 15

Výmaz z plavebního rejstříku

	Výmaz plavidla z plavebního rejstříku se provede na žádost vlastníka nebo v případě, že plavební úřad rozhodne o nezpůsobilosti plavidla.
 
§ 16

Právo nést českou státní vlajku

	(1) Česká plavidla jsou oprávněna nést při plavbě na vodní cestě českou státní vlajku. Za česká plavidla se považují plavidla evidovaná v plavebním rejstříku a vybraná malá plavidla a plovoucí zařízení nepodléhající evidenci podle § 9 odst. 4, která jsou ve vlastnictví osob s trvalým pobytem nebo sídlem v České republice.
 
	(2) Plavidla nesou českou státní vlajku na zádi. Na místě určeném pro českou státní vlajku nesmí být vztyčena jiná vlajka nebo znak. Při použití vlajek na plavidle je nutné dbát toho, aby tyto vlajky nebyly větších rozměrů než česká státní vlajka, která musí být s nimi současně vztyčena.
 
§ 17

Cejchování
 
	(1) U plavidel určených prováděcím předpisem musí být před jejich uvedením do provozu provedeno cejchování. Cejchováním se rozumí určení nosnosti plavidla v závislosti na ponoru, vyznačení cejchovních stupnic a nejvýše přípustného ponoru. Cejchování plavidel provádí plavební úřad u nově vyrobených plavidel na žádost výrobce, u plavidla v provozu na žádost vlastníka.
 
	(2) Dokladem o provedeném cejchování je cejchovní průkaz, který vydá plavební úřad na dobu určitou.
 
	(3) Prováděcí předpis stanoví podmínky pro provedení cejchování a pro jeho postup.
 
§ 18

Poznávací znaky a lodní listiny

	(1) Plavidla, která podléhají evidenci, musí být při provozu opatřena poznávacími znaky a vybavena lodními listinami.
 
	(2) Náležitosti poznávacích znaků a způsob jejich umístění na plavidle stanoví prováděcí předpis. Prováděcí předpis rovněž stanoví, jakými lodními listinami musí být vybavena plavidla.
 
	(3) Provozovatel nebo osoba pověřená vedením plavidla je povinna listiny předložit na vyzvání plavebního úřadu, Policie České republiky nebo celního úřadu těmto úřadům.
 
§ 19

Pojištění
 
	(1) Plavidlo určené prováděcím předpisem lze provozovat na vodní cestě jen za podmínky pojištění odpovědnosti za škodu z provozu plavidla sjednaného jeho provozovatelem.
 
	(2) Pojištění odpovědnosti za škodu z provozu plavidla sjednané jeho provozovatelem musí trvat po celou dobu evidence plavidla v plavebním rejstříku.
 
	(3) Rozsah a podmínky pojištění odpovědnosti za škodu z provozu plavidla podle odstavce 1 stanoví prováděcí předpis.
 
Určená technická zařízení

§ 20

	(1) Technická zařízení tlaková, plynová, elektrická silnoproudá a zdvihací stanovená prováděcím předpisem, která jsou instalována na plavidlech, jsou určenými technickými zařízeními, která podléhají dozoru podle tohoto zákona.
 
	(2) Způsobilost určených technických zařízení schvaluje plavební úřad. Podkladem pro schválení způsobilosti určeného technického zařízení je jeho technická prohlídka a zkouška.
 
	(3) Způsobilost určených technických zařízení se posuzuje vždy při vydávání osvědčení plavidla podle § 10 odst. 5 tohoto zákona. Bez schválené způsobilosti určených technických zařízení nemůže být plavidlu, na němž je toto zařízení instalováno, osvědčení plavidla vydáno.
 
§ 21

	Technické prohlídky a zkoušky určených technických zařízení na plavidlech mohou provádět jen osoby k tomu odborně způsobilé a oprávněné plavebním úřadem. Rozsah odborné způsobilosti a ostatní podmínky k získání oprávnění stanoví prováděcí předpis.
 
ČÁST V

PROVOZ NA VODNÍ CESTĚ

§ 22

	(1) Na dopravně významné vodní cestě je plavební úřad oprávněn omezit nebo zastavit provoz (dále jen "upravit provoz") z důvodů narušení provozuschopnosti vodní cesty nebo její části v důsledku živelní události, nehody, opravy, rekonstrukce vodní cesty nebo jiné skutečnosti v zájmu zajištění bezpečnosti a plynulosti provozu, a to na dobu odstranění překážek provozuschopnosti vodní cesty.
 
	(2) Plavební úřad upravení provozu vhodným způsobem zveřejní.
 
§ 23

	(1) Provozovatelé plavidel jsou povinni přizpůsobit provoz plavidla na vodní cestě povaze a stavu vodní cesty.
 
	(2) Plavidla, která podléhají evidenci v plavebním rejstříku a která nemají platné osvědčení plavidla, mohou být na vodní cestě umístěna pouze na dobu určitou na základě povolení plavebního úřadu.
 
	(3) Za řádný technický stav a bezpečnost plavidel v provozu odpovídá jejich provozovatel.
 
	(4) Provozovatel plavidla, kterým se provádí koncesovaná vodní doprava, správce dopravně významné využívané vodní cesty a provozovatel pozemní části veřejného přístavu jsou povinni mít plavidla, plavební objekty nebo zařízení přístavu vybaveny rádiovými stanicemi, jejichž počet a provedení v závislosti na druhu plavidla a vodní cesty stanoví prováděcí předpis.
 
	(5) Radiotelefonní provoz na vodních cestách se uskutečňuje v souladu se zvláštním předpisem 5a) a v přiděleném kmitočtovém pásmu pro vnitrozemskou plavbu, které může být využíváno pouze pro spojení mezi plavidly navzájem, mezi plavidlem a pobřežní stanicí a v rámci pobřežní služby pro zajištění bezpečnosti plavebního provozu.
 
	(6) Požadavky na radiotelefonní provoz a vybavení plavidel, plavebních objektů a přístavů rádiovými stanicemi, způsob využití přidělených kmitočtů pro konkrétní druh rádiového provozu a podrobné technické požadavky na rádiové stanice pro radiotelefonní provoz na vodních cestách stanoví prováděcí předpis.
 
	(7) Schvalování rádiových stanic k provozu včetně přidělování kmitočtů a volacích znaků, požadavky na způsobilost a způsob ověřování způsobilosti osob pro obsluhu rádiových stanic stanoví zvláštní předpis. 5a)
 
Způsobilost k vedení plavidla

§ 24

	(1) Plavidlo musí být při provozu na vodní cestě vedeno osobou, která je k tomu způsobilá (dále jen "vůdce plavidla"). Podmínky způsobilosti k vedení plavidla pro jednotlivé druhy plavidel stanoví prováděcí předpis.
 
	(2) Plavidla určená prováděcím předpisem musí mít kromě vůdce plavidla způsobilou posádku v počtu a odborném složení, aby byla zajištěna bezpečnost provozu plavidla.
 
	(3) Plavební úřad při vydání osvědčení plavidla stanoví minimální počet členů posádky plavidla a její složení.
 
§ 25

	(1) Plavidlo určené prováděcím předpisem je oprávněn vést vůdce plavidla s průkazem způsobilosti.
 
	(2) Průkaz způsobilosti vydává plavební úřad žadateli, který
a) dosáhl předepsaného věku, vzdělání a praxe,
 
b) je spolehlivý k vedení plavidla (§ 27),
 
c) prokázal svoji zdravotní způsobilost lékařským posudkem, který nesmí být starší než tři měsíce,
 
d) vykoná zkoušku.
 
	(3) Členem posádky plavidla může být jen osoba zdravotně a odborně způsobilá. Člen posádky plavidla, určeného prováděcím předpisem, musí svou odbornou způsobilost prokázat zkouškou.
 
	(4) Na vydání průkazu způsobilosti člena posádky plavidla se vztahují podmínky pro získání průkazu způsobilosti vůdce plavidla, s výjimkou spolehlivosti k vedení plavidla.
 
	(5) Požadované vzdělání, věk, délku praxe a způsob jejího získání, předměty, ze kterých se skládá zkouška, podrobnosti o zaměření praxe a skládání zkoušky a o vydání průkazu způsobilosti vůdce plavidla a člena posádky plavidla a podmínky zdravotní způsobilosti stanoví prováděcí předpis.
 
§ 26

	(1) Plavební úřad je oprávněn zadržet průkaz způsobilosti vůdce plavidla a nařídit přezkoušení odborné nebo zdravotní způsobilosti člena posádky plavidla v případě, že při výkonu své funkce vykazuje nedostatky, které mohou ohrozit bezpečnost plavebního provozu. Podle výsledku přezkoušení může plavební úřad výkon příslušného oprávnění omezit nebo zakázat. V případě zákazu výkonu oprávnění odejme plavební úřad zároveň průkaz způsobilosti.
 
	(2) K přezkoušení odborné a zdravotní způsobilosti vůdce plavidla nebo člena posádky plavidla zapsaného plavebního rejstříku je povinna dostavit se na vyzvání plavebního úřadu osoba, která je držitelem průkazu způsobilosti vůdce plavidla nebo člena posádky plavidla a která činnost vůdce plavidla nebo člena posádky plavidla nevykonávala po dobu delší deseti let; při dosažení věku 60 let a následně každý druhý kalendářní rok je tato osoba povinna se podrobit lékařské prohlídce.
 
§ 27

	Spolehlivým k vedení plavidla zapsaného v plavebním rejstříku není ten,
a) kdo byl pravomocně odsouzen pro trestný čin, jehož skutková podstata souvisí s vedením plavidla, nebo pro jiný trestný čin spáchaný úmyslně, jestliže vzhledem k osobě žadatele je obava, že se dopustí stejného nebo podobného činu při vedení plavidla,
 
b) komu byl uložen zákaz činnosti spočívající ve vedení plavidla.
 
Práva a povinnosti účastníka provozu na vodní cestě

§ 28

	(1) Účastník provozu na vodní cestě je povinen dodržovat pravidla provozu na vodní cestě.
 
	(2) Nikdo nesmí poškozovat plavební znaky a jiná plavební zařízení umístěná na vodní cestě. Přemísťovat plavební znaky lze jen se souhlasem plavebního úřadu. Každý účastník provozu na vodní cestě je povinen zachovávat přiměřenou opatrnost a respektovat příkazy v místech, která jsou označena příslušnými plavebními znaky.
 
	(3) Každý, kdo způsobil překážku provozu na vodní cestě, a tím ohrozil nebo omezil bezpečnost a plynulost tohoto provozu, je povinen neprodleně učinit taková opatření, aby byla zajištěna bezpečnost a plynulost provozu, a překážku bez odkladu odstranit. Nelze-li překážku bez odkladu odstranit, je ten, kdo ji způsobil, povinen tuto skutečnost oznámit bez zbytečného odkladu plavebnímu úřadu, který rozhodne o způsobu zajištění bezpečnosti provozu na vodní cestě a postupu odstranění překážky. V případě, že hrozí nebezpečí z prodlení, je správce vodní cesty oprávněn učinit tato opatření na náklad povinného.
 
	(4) Podrobná pravidla provozu na vodní cestě stanoví prováděcí předpis.
 
§ 29

	(1) Vůdce plavidla je povinen učinit všechna potřebná opatření k odvrácení ohrožení lidského života a škody na majetku. K odvrácení bezprostředně hrozícího nebezpečí je oprávněn učinit všechna opatření, která okolnosti vyžadují, a to i taková, kterými se odchýlí od pravidel provozu na vodní cestě.
 
	(2) K zajištění bezpečnosti provozu na vodní cestě je vůdce plavidla oprávněn ukládat osobám na plavidle příkazy. Tyto osoby jsou povinny příkazy ukládané vůdcem plavidla v rámci jeho působnosti plnit a spolupůsobit k zajištění řádného a bezpečného provozu plavidla.
 
§ 30

Provoz zahraničního plavidla

	(1) Zahraniční plavidlo může být na vodních cestách České republiky provozováno jen na základě povolení k provozu, pokud mezinárodní smlouva, kterou je Česká republika vázána, nestanoví jinak.
 
	(2) O vydání povolení k provozu rozhoduje plavební úřad. Podmínkou vydání povolení k provozu je prokázání pojištění odpovědnosti z provozu provozovatele zahraničního plavidla. Povolení k provozu vydá plavební úřad na základě lodních listin zahraničního plavidla, pokud je z nich zřejmé, že technický stav plavidla odpovídá podmínkám způsobilosti stanoveným tímto zákonem. V případě, že technický stav zahraničního plavidla neodpovídá těmto podmínkám, vydá plavební úřad povolení k provozu na základě prohlídky, kterou ověří technickou a provozní způsobilost zahraničního plavidla.
 
	(3) Ustanovení odstavců 1 a 2 se nevztahují na zahraniční malé plavidlo provozované zahraniční osobou k rekreační plavbě v České republice.
 
§ 31

Nehoda v provozu na vodní cestě

	(1) Nehodou je událost, k níž došlo v provozu na vodní cestě nebo v příčinné souvislosti s ním a která má za následek poškození nebo zničení plavidla, poškození nebo znehodnocení přepravovaného nákladu, pokud tyto následky nevyplynuly z povahy samotného nákladu, dále poškození vodní cesty nebo stavby na ní, újmu na zdraví nebo smrt účastníků provozu na vodní cestě.
 
	(2) Vůdce plavidla a provozovatel plavidla jsou povinni zajistit, aby nehoda byla neprodleně ohlášena plavebnímu úřadu, jemuž přísluší její odborné šetření a stanovení příčin. V případě, že v důsledku nehody došlo ke znečištění vod nebo k ohrožení její kvality nebo k poškození vodní cesty, její součásti nebo stavby na ní, je vůdce plavidla a provozovatel plavidla povinen ohlásit nehodu též příslušnému vodohospodářskému orgánu a správci vodní cesty. Ohlašovací povinnost se nevztahuje na takovou nehodu, jejímž účastníkem je pouze jedno plavidlo a jejímž důsledkem je poškození pouze tohoto plavidla nebo jím přepravovaného nákladu.
 
	(3) Plavidlo zúčastněné na nehodě, při níž následky nehody přesáhly rámec plavidla, nesmí opustit místo nehody bez souhlasu plavebního úřadu. Jestliže došlo při nehodě k poškození podponorové části plavidla nebo lze-li se důvodně domnívat, že k takovému poškození došlo, je vůdce plavidla povinen neprodleně dopravit plavidlo k nejbližší mělčině nebo na jiné bezpečné místo.
 
§ 32

Společná havárie

	(1) Je-li plavidlo a přepravované osoby nebo věci ve společném nebezpečí (dále jen "společná havárie"), může vůdce plavidla rozhodnout o mimořádných opatřeních nebo výdajích na plavidle nebo věci v zájmu ochrany ostatních hodnot ohrožených společnou havárií.
 
	(2) Náklady na odstranění následků společné havárie se rozvrhují mezi plavidlo a věci poměrně podle jejich hodnoty. Podrobnosti o jednotlivých druzích nákladů a způsobu jejich rozvrhnutí na odstranění následků společné havárie stanoví prováděcí předpis.
 
ČÁST VI

PROVOZOVÁNÍ VODNÍ DOPRAVY

§ 33

	(1) Provozovat vodní dopravu pro cizí potřeby může jen ten, kdo je spolehlivý a má koncesi. 6)
 
	(2) Za spolehlivou k provozování vodní dopravy pro cizí potřeby se nepovažuje osoba, která provozovala vodní dopravu pro cizí potřeby v průběhu posledních tří let před podáním žádosti neoprávněně, a osoba, které byla v průběhu posledních tří let před podáním žádosti odejmuta koncese k provozování vodní dopravy z důvodů porušování povinností uložených právními předpisy, které s provozováním vodní dopravy souvisejí, nebo proto, že neplnila podmínky stanovené v koncesi.
 
§ 33a

Odborná způsobilost

	(1) Odbornou způsobilost k provozování vodní dopravy pro cizí potřeby prokazuje žadatel osvědčením o úspěšně vykonané zkoušce z předmětů, které se váží k provozování vnitrozemské vodní dopravy, složené před plavebním úřadem, a dokladem o vykonání pětileté praxe v oboru vodní dopravy. Bližší vymezení těchto předmětů stanoví prováděcí předpis.
 
	(2) Osvědčení o úspěšně vykonané zkoušce podle odstavce 1 nahrazuje vysvědčení o státní nebo maturitní zkoušce z předmětů stanovených prováděcím předpisem, pokud byly tyto předměty její součástí a pokud plavební úřad tuto zkoušku uzná z hlediska odborné způsobilosti podle tohoto zákona.
 
	(3) Odbornou způsobilost, obsah a rozsah zkoušek a podrobnosti o skládání zkoušek podle odstavce 1 stanoví prováděcí předpis.
 
§ 34

Stanovisko k rozhodování o koncesi

	Ve stanovisku potřebném pro vydání koncese 6) uvede plavební úřad, zda žadatel o koncesi splňuje podmínku spolehlivosti (§ 33), věcný, časový a územní rozsah provozování vodní dopravy, popřípadě další podmínky provozování vodní dopravy.
 
§ 35

Práva a povinnosti provozovatele veřejné vodní dopravy

	(1) Provozovatel veřejné vodní dopravy je povinen přepravit za sjednanou cenu osobu, která o to požádá, a přijmout k přepravě zásilku za sjednanou cenu, 7) jsou-li splněny smluvní přepravní podmínky a nebrání-li mu v tom provozní podmínky.
 
	(2) Provozovatel veřejné vodní dopravy je dále povinen před zahájením provozu zveřejnit v Obchodním věstníku smluvní přepravní podmínky, za nichž bude veřejnou dopravu provozovat, jízdní řád, tarif, den zahájení provozu a rozsah bezbariérovosti.
 
§ 36

Přeprava nebezpečných věcí

	(1) Nebezpečné věci jsou předměty a látky, pro jejichž povahu, vlastnosti nebo stav může být v souvislosti s jejich přepravou ohrožena bezpečnost osob, zvířat a věcí nebo ohroženo životní prostředí.
 
	(2) Po vnitrozemských vodních cestách je dovoleno přepravovat pouze nebezpečné věci stanovené prováděcím právním předpisem, a to jen na základě povolení plavebního úřadu a za podmínky, že v souvislosti s jejich přepravou nebude ohrožena bezpečnost osob, zvířat a věcí nebo nebude ohroženo životní prostředí. Náležitosti žádosti o povolení a další podmínky přepravy nebezpečných věcí, za nichž lze povolení udělit, stanoví prováděcí právní předpis.
 
	(3) Plavební úřad je povinen o vydaném povolení podle odstavce 2 informovat krajské úřady, jejichž správním obvodem bude přeprava nebezpečných věcí uskutečněna, a příslušného správce vodní cesty.
 
	(4) Provozovatel vodní dopravy je oprávněn použít k přepravě nebezpečných věcí jen plavidla, která jsou způsobilá k této přepravě podle podmínek, které stanoví prováděcí právní předpis.
 
	(5) Odesilatel je povinen nebezpečné věci označit a k průvodním listinám připojit jejich charakteristiku, druh nebezpečí a opatření pro případ mimořádné události.
 
	(6) V osobní vodní dopravě je cestující oprávněn přepravovat jako zavazadlo nebezpečné věci jen v rozsahu a za podmínek, které stanoví smluvní přepravní podmínky.
 
§ 36a

Bezpečnostní poradci pro přepravu nebezpečných věcí

	(1) Každá fyzická nebo právnická osoba vykonávající činnosti spojené s nakládkou, vykládkou nebo přepravou nebezpečných věcí po vnitrozemských vodních cestách je povinna ustanovit bezpečnostního poradce pro přepravu nebezpečných věcí (dále jen "bezpečnostní poradce").
 
	(2) Hlavním úkolem bezpečnostního poradce je, při zachování odpovědnosti osoby podle odstavce 1, usilovat všemi vhodnými prostředky a opatřeními, která usnadní přepravu nebezpečných věcí za dodržení platných předpisů, o co nejlepší bezpečnostní podmínky této přepravy.
 
	(3) Dalšími úkoly bezpečnostního poradce ve vztahu k osobě podle odstavce 1 jsou zejména
a) sledovat dodržování předpisů pro přepravu nebezpečných věcí,
 
b) poskytovat doporučení na přepravu nebezpečných věcí,
 
c) vypracovávat výroční zprávu o činnostech v přepravě nebezpečných věcí; tyto výroční zprávy se musí uchovávat po dobu 5 let a musí být předloženy na žádost příslušného státního orgánu,
 
d) sledovat postupy při dodržování pravidel týkajících se identifikace přepravovaných nebezpečných věcí,
 
e) sledovat pořizování dopravních prostředků na přepravu nebezpečných věcí a látek s ohledem na zvláštní požadavky, které musí splňovat,
 
f) sledovat výkon kontroly zařízení užívaného při přepravě, nakládce nebo vykládce nebezpečných věcí,
 
g) sledovat, zda jsou řádně školeni zaměstnanci, zda jsou o tomto školení vedeny záznamy v jejich složce a zda mají k dispozici podrobné provozní postupy a pokyny,
 
h) sledovat uplatňování vhodných nouzových postupů v případě jakékoliv nehody nebo mimořádné události, která může nepříznivě ovlivnit bezpečnost přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí,
 
i) šetřit vážné nehody, mimořádné události nebo vážné rušivé zásahy, k nimž došlo během přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí, a vypracovávat o nich zprávy,
 
j) uplatňovat vhodná opatření k zamezení opakování nehod, mimořádných událostí nebo vážných rušivých zásahů,
 
k) zohlednit právní předpisy a zvláštní požadavky spojené s přepravou nebezpečných věcí při výběru a využívání subdodavatelů nebo třetích stran,
 
l) zajistit, aby byly během přepravy k dispozici průvodní doklady a bezpečnostní výbava v souladu s právními předpisy.
 
	(4) Bezpečnostním poradcem je fyzická osoba, která je držitelem platného osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce. Podmínkou získání osvědčení je absolvování školení a složení zkoušky. Osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce vydává plavební úřad.
 
	(5) Plavební úřad vede evidenci žádostí o vydání osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce a evidenci fyzických osob, jimž bylo toto osvědčení vydáno. Zpracování osobních údajů se řídí zvláštním právním předpisem. 7a)
 
	(6) Plavební úřad může na základě žádosti po provedeném výběrovém řízení udělit právnické osobě se sídlem nebo s organizační složkou na území České republiky nebo fyzické osobě s bydlištěm nebo místem podnikání na území České republiky oprávnění k činnosti související se zajišťováním školení a zkoušek žadatelů o vydání osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce. Oprávnění může udělit plavební úřad osobě, která prokáže
a) svoji nezávislost na bezpečnostních poradcích nebo osobách zaměstnávajících bezpečnostní poradce,
 
b) způsobilost zajistit rovný přístup žadatelů ke zkouškám,
 
c) odbornou způsobilost fyzických osob k provádění školení a zkoušek žadatelů.
 Oprávnění se uděluje na dobu určitou, nejdéle však na dobu 5 let, a stanoví se v něm podmínky pro výkon činnosti. Před uplynutím platnosti oprávnění může plavební úřad na základě žádosti držitele platnost oprávnění prodloužit, nejdéle však na dobu 5 let. Plavební úřad může oprávnění odebrat, pokud držitel oprávnění nedodržuje podmínky v něm stanovené.
 
	(7) Podmínky pro ustanovení bezpečnostního poradce, získání osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce a podmínky, za nichž lze jiné osoby pověřit výkonem činností souvisejících se zajišťováním školení a zkoušek žadatelů o vydání osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce, stanoví prováděcí právní předpis.
 
	(8) Náležitosti žádosti o udělení oprávnění k činnosti podle odstavce 4 a požadavky na odborné znalosti fyzických osob, které provádějí školení a zkoušky žadatelů o vydání osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce, stanoví prováděcí právní předpis.
 
§ 37

Mezinárodní doprava

	(1) Pro provozování vodní dopravy na území nebo přes území České republiky zahraničním provozovatelem je nutné povolení plavebního úřadu, pokud mezinárodní smlouva, jíž je Česká republika vázána, nestanoví jinak. Zahraničním provozovatelem vodní dopravy je fyzická osoba s trvalým pobytem nebo právnická osoba se sídlem mimo území České republiky, která provozuje vodní dopravu plavidly evidovanými v plavebním rejstříku cizího státu.
 
	(2) Povolení může být vydáno zahraničnímu provozovateli vodní dopravy, který je podle předpisů platných ve státě, na jehož území má sídlo nebo bydliště, oprávněn provozovat vodní dopravu. Povolení se nevydá, je-li požadovaná doprava v rozporu se zájmy České republiky.
 
ČÁST VII

REGULACE TRHU VODNÍ DOPRAVY

§ 37a

	(1) Ministerstvo dopravy
a) kontroluje vývoj nabídky kapacity plavidel určených k přepravě nákladů ve vodní dopravě evidovaných v plavebním rejstříku,
 
b) vyhodnocuje intenzitu vodní dopravy ve vztahu ke kapacitě plavidel, propustnosti a stavu vodních cest,
 
c) sleduje, zda vývoj nabídky kapacity plavidel a intenzity vodní dopravy nevede k vážnému narušení finančního hospodaření provozovatelů vodní dopravy.
 
	(2) Provozovatelé vodní dopravy poskytují Ministerstvu dopravy v měsících lednu a červenci každého roku prohlášení o celkových výsledcích hospodaření za předchozí období v souvislosti s provozováním vodní dopravy.
 
§ 37b

	Ustanovení § 37a se nevztahuje na kapacitu plavidel
a) provozovaných výlučně na vodní cestě nepropojené s vodními cestami jiného členského státu Evropských společenství,
 
b) určených k tlačení s pohonem do 300 kW,
 
c) která jsou provozována za účelem neziskové veřejné dopravy,
 
d) jejichž nosnost je nižší než 450 tun,
 
e) která mají charakter plovoucího stroje nebo plovoucího zařízení nebo plovoucího tělesa, nebo
 
f) správce vodní cesty.
 
§ 37c

	Porucha trhu ve vodní dopravě nastává, pokud
a) vývoj nabídky kapacity plavidel převyšuje nejméně po dobu šesti měsíců po sobě jdoucích vývoj poptávky, nebo
 
b) intenzita vodní dopravy způsobuje dlouhodobě, nejméně však šest měsíců, neprůjezdnost vodních cest
 a hrozí-li z těchto důvodů významnému počtu provozovatelů vodní dopravy úpadek podle zvláštního právního předpisu. 8a)
 
§ 37d

	(1) Nastane-li porucha trhu ve vodní dopravě, požádá Ministerstvo dopravy Komisi Evropských společenství (dále jen "Komise") o vydání rozhodnutí o regulaci kapacity plavidel. 8b) Za tím účelem poskytne Komisi doklady a informace odůvodňující žádost, zejména průměrné náklady a ceny různých druhů dopravy, sazby za využití lodního prostoru a odhad poptávky.
 
	(2) Rozhodnutí Komise o regulaci kapacity plavidel zveřejní Ministerstvo dopravy ve Věstníku dopravy.
 
§ 37e

	(1) Nastane-li porucha trhu vodní dopravy, zřídí Ministerstvo dopravy pro účely jeho regulace účet vodní dopravy (dále jen "účet"). Na účet vodní dopravy přispívají provozovatelé vodní dopravy podle podmínek stanovených zvláštním předpisem. 8b) Prostředky účtu jsou jinými peněžními prostředky státu a jsou účelově vázány. Při hospodaření s příjmy a výdaji účtu a při jeho správě se Ministerstvo dopravy řídí též předpisy Evropských společenství. 8c)
 
	(2) O použití prostředků z účtu rozhoduje ministr dopravy za podmínek a v mezích stanovených v rozhodnutí Komise. Na rozhodnutí ministra dopravy o použití prostředků z účtu se nevztahuje správní řád. Rozhodnutí ministra dopravy se zveřejní ve Věstníku dopravy.
 
	(3) Nevyčerpané prostředky účtu se na konci kalendářního roku převádějí do následujícího kalendářního roku.
 
§ 37f

	(1) Zprávu o hospodaření s prostředky účtu za příslušný kalendářní rok projedná Ministerstvo dopravy s příslušnými svazy v dopravě reprezentujícími provozovatele vodní dopravy a zveřejní ji ve Věstníku dopravy.
 
	(2) Provozovatel vodní dopravy má právo nahlížet do údajů o hospodaření s prostředky účtu a žádat Ministerstvo dopravy o vysvětlení, má-li odůvodněné pochybnosti o způsobu zúčtování jeho vztahu k účtu.
 
	(3) Podrobnosti o vedení účtu a způsob přidělování finančních prostředků z účtu stanoví prováděcí právní předpis.
 
ČÁST VIII

VÝKON STÁTNÍ SPRÁVY V PLAVBĚ

§ 38

	(1) Zřizuje se správní úřad Státní plavební správa se sídlem v Praze, který je podřízen Ministerstvu dopravy.
 
	(2) V čele Státní plavební správy je ředitel; jeho jmenování a odvolání se řídí služebním zákonem. 8d)
 
§ 39

	Státní správu podle tohoto zákona vykonávají plavební úřady, kterými jsou Ministerstvo dopravy a Státní plavební správa.
 
§ 40

	Státní plavební správa vykonává působnost podle tohoto zákona s výjimkou věcí, ve kterých rozhoduje Ministerstvo dopravy.
 
§ 41

	Ministerstvo dopravy
a) rozhoduje o schválení typu plavidla, s výjimkou malých plavidel, plovoucích strojů a plovoucích zařízení,
 
b) vydává stanovisko pro rozhodování o koncesi k provozování vodní dopravy,
 
c) rozhoduje o udělení povolení pro provozování mezinárodní vodní dopravy,
 
d) je odvolacím orgánem ve správním řízení ve věcech upravených tímto zákonem proti rozhodnutí Státní plavební správy.
 
§ 42

Státní dozor

	(1) Státní dozor na sledovaných vodních cestách a provozu na nich vykonává Ministerstvo dopravy a Státní plavební správa.
 
	(2) Státní dozor zahrnuje kromě povinností stanovených tímto zákonem rovněž provádění státního požárního dozoru a preventivních požárních kontrol nad plavidly podle zvláštního předpisu. 9)
 
	(3) Při výkonu státního dozoru pověřená osoba dozírá, zda správci sledovaných vodních cest, provozovatelé přístavů, provozovatelé plavidel a provozovatelé vodní dopravy plní povinnosti stanovené tímto zákonem.
 
	(4) Zjistí-li pověřená osoba při výkonu dozoru porušení povinností stanovených tímto zákonem, podle potřeby a povahy zjištěných nedostatků uloží rozhodnutím způsob a lhůtu k odstranění těchto nedostatků a jejich příčin. Ostatní práva a povinnosti pověřených osob při výkonu státního dozoru stanoví zvláštní předpis. 10)
 
Ukládání pokut

§ 43

	(1) Státní plavební správa může uložit pokutu až do výše 100 000 Kč:
a) fyzické i právnické osobě, která způsobí překážku provozu na sledované vodní cestě a nezajistí bezpečnost provozu na ní,
 
b) provozovateli přístavu, který nezajistí bezpečný provoz přístavu, nebo neoprávněně zastaví nebo omezí provoz přístavu,
 
c) provozovateli plavidla, který provozuje plavidlo bez osvědčení plavidla a plavidlo, které lze provozovat jen za podmínky pojištění provozovatele, bez tohoto pojištění,
 
d) provozovateli plavidla, který provozuje plavidlo, jež svou konstrukcí a technickým stavem neodpovídá požadavkům bezpečnosti provozu, obsluhujících osob, přepravovaných osob a věcí, ohrožuje životní prostředí nebo jehož technická způsobilost nebyla schválena nebo není-li opatřeno poznávacími znaky nebo jedná-li se o plovoucí těleso provozované bez povolení,
 
e) provozovateli plavidla, který nezajistí vedení plavidla vůdcem a posádkou s platným průkazem způsobilosti,
 
f) provozovateli veřejné vodní dopravy, který nezveřejní smluvní přepravní podmínky, jízdní řád a tarif ke dni zahájení provozu,
 
g) provozovateli plavidla, který nepřizpůsobil provoz plavidla na vodní cestě povaze a stavu vodní cesty,
 
h) fyzické a právnické osobě uvedené v § 23 odst. 4, která poruší povinnost mít vybaveno plavidlo, plavební objekt nebo zařízení přístavu rádiovými stanicemi a provozovat je.
 
	(2) Státní plavební správa může uložit pokutu až do výše 500 000 Kč správci sledované vodní cesty, který neplní povinnosti udržovat, řádně značit a zajišťovat bezpečnost provozu sledované vodní cesty.
 
	(3) Státní plavební správa může uložit pokutu až do výše 1 000 000 Kč:
a) provozovateli plavidla, který užívá veřejného přístavu plavidlem naloženým nebezpečnými věcmi bez zvláštního povolení plavebního úřadu,
 
b) provozovateli vodní dopravy, který nedodržuje podmínky pro přepravu nebezpečných věcí,
 
c) provozovateli vodní dopravy, který provozuje mezinárodní vodní dopravu bez povolení plavebního úřadu.
 
§ 44

	(1) Pokutu lze uložit do dvou let ode dne, kdy se Státní plavební správa o porušení uvedených povinností dozvěděla, nejpozději však do tří let ode dne, kdy k porušení došlo.
 
	(2) Při stanovení výše pokuty se přihlíží k závažnosti, významu a době trvání protiprávního jednání a k rozsahu způsobené škody.
 
	(3) Pokuty uložené podle tohoto zákona Státní plavební správa rovněž vybere. Pokuty jsou příjmem státního rozpočtu.
 
§ 45

Projednávání přestupků

	Porušení právních předpisů pro provozování plavby projednává Státní plavební správa podle obecných předpisů o přestupcích. 11)
 
ČÁST IX

SPOLEČNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

§ 46

Řízení ve věcech upravených tímto zákonem

	V řízení ve věcech upravených tímto zákonem se postupuje podle obecných předpisů o správním řízení, pokud tento zákon nestanoví jinak.
 
§ 47

	Ustanovení § 9 až 21 a § 24 až 27 se vztahují na plavidla Armády České republiky a plavidla Policie České republiky, jejich vůdce a členy posádek, pokud zvláštní předpis nestanoví jinak.
 
§ 48

	Ustanovení vyhlášky Ministerstva dopravy č. 65/1967 Sb., o plaveckých a námořnických knížkách, se nepoužijí, pokud se týkají vnitrozemské plavby.
 
§ 48a

	(1) Ministerstvo vnitra, krajské úřady a obecní úřady obcí s rozšířenou působností poskytují Ministerstvu dopravy a Státní plavební správě pro výkon působnosti podle tohoto zákona z informačního systému evidence obyvatel 12) údaje o obyvatelích; obyvatelem se rozumí fyzická osoba podle zvláštního právního předpisu 13). Ministerstvo vnitra poskytuje tyto údaje v elektronické podobě způsobem umožňujícím dálkový přístup.
 
	(2) Poskytovanými údaji podle odstavce 1 jsou údaje o
 
a) státních občanech České republiky 14)
1. jméno, popřípadě jména, příjmení, rodné příjmení,
2. datum narození,
3. adresa místa trvalého pobytu,
4. zbavení nebo omezení způsobilosti k právním úkonům,
 
b) cizincích, kteří jsou obyvateli,
1. jméno, popřípadě jména, příjmení, rodné příjmení,
2. datum narození,
3. státní občanství, popřípadě více státních občanství,
4. druh a adresa místa pobytu,
5. zbavení nebo omezení způsobilosti k právním úkonům.
 
	(3) Z poskytovaných údajů lze v konkrétním případě použít vždy jen takové údaje, které jsou nezbytné ke splnění daného úkolu.
 
Doplnění souvisejících zákonů

§ 49

zrušen
 
§ 50

zrušen
 
§ 51

Přechodná ustanovení

	(1) Práva a závazky rozpočtové organizace Státní plavební správa zřízené Ministerstvem dopravy existující ke dni jejího zrušení přecházejí dnem nabytí účinnosti tohoto zákona na Státní plavební správu zřízenou podle tohoto zákona.
 
	(2) Provozovatel plavidla, které lze provozovat na vodní cestě jen za podmínky pojištění odpovědnosti za škodu z provozu plavidla sjednaného jeho provozovatelem, je povinen sjednat toto pojištění do dvou let od účinnosti tohoto zákona. Do doby sjednání tohoto pojištění, nejdéle však do dvou let od účinnosti tohoto zákona, je považován za provozovatele plavidla, který splňuje podmínku pojištění podle tohoto zákona.
 
	(3) Lodní osvědčení a zvláštní povolení pro provoz plovoucího zařízení vydaná podle předpisů platných před účinností tohoto zákona se považují za osvědčení plavidla podle tohoto zákona.
 
	(4) Průkazy způsobilosti vůdců plavidel a členů posádek plavidel vydané podle předpisů platných před účinností tohoto zákona zůstávají v platnosti.
 
§ 52

Zmocňovací ustanovení

	Ministerstvo dopravy a spojů vydá právní předpisy k provedení § 3 odst. 1, § 3 odst. 2, § 6 odst. 3, § 8 odst. 4, § 9 odst. 1, § 10 odst. 1, § 10 odst. 2, § 10 odst. 3, § 10 odst. 5, § 11 odst. 1, § 17 odst. 1, § 17 odst. 3, § 18 odst. 2, § 19 odst. 1 a 3, § 20 odst. 1, § 21, § 23 odst. 4 a 6, § 24 odst. 1, § 24 odst. 2, § 25 odst. 1, § 25 odst. 3, § 25 odst. 5, § 28 odst. 4, § 32 odst. 2, § 33a odst. 3, § 36 odst. 2, § 36 odst. 4, § 36a odst. 7, § 36a odst. 8 a § 37f odst. 3.
 
§ 53

Zrušovací ustanovení

	Zrušují se:

	1. zákon č. 26/1964 Sb., o vnitrozemské plavbě, ve znění zákona č. 126/1974 Sb.,

	2. vyhláška Federálního ministerstva dopravy č. 1371974 Sb., o vnitrozemské plavbě, ve znění vyhlášky Federálního ministerstva dopravy č. 94/1976 Sb.,

	3. nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 11/1976 Sb., o evidenci vnitrozemských plavidel,

	4. vyhláška Ministerstva dopravy č. 65/1964 Sb., o přístavním řádu pro československé přístavy,

	5. vyhláška Ministerstva dopravy č. 66/1964 Sb., o překladním a skladním řádu pro přístavy určené pro veřejnou potřebu,

	6. vyhláška Ministerstva dopravy č. 134/1964 Sb., o přepravním řádu vodní dopravy, ve znění vyhlášky Federálního ministerstva dopravy č. 31/1982 Sb. a vyhlášky Federálního ministerstva dopravy č. 23/1984 Sb.,

	7. výnos Federálního ministerstva dopravy č. j. 15 000/1975-25, kterým se určují technická zařízení na plavidlech a v přístavech, která slouží přímému zabezpečení provozu vodní dopravy, a stanoví způsob výkonu dozoru nad těmito určenými technickými zařízeními (registrován v částce 27/1975 Sb.),

	8. výnos Federálního ministerstva dopravy č. j. 26 357/1975 o odborné způsobilosti členů posádek vnitrozemských plavidel (registrován v částce 39/1975 Sb.),

	9. výnos Federálního ministerstva dopravy č. j. 22 690/1983-025 o vybavení rekreačních plavidel plujících v režimu mezinárodní plavby lodními dokumenty (registrován v částce 20/1984 Sb.),

	10. výnos Federálního ministerstva dopravy č. j. 9737/1984-025 o přepravách vojenských kontejnerových zásilek (registrován v částce 22/1984 Sb.),

	11. výnos Federálního ministerstva dopravy č. j. 19 486/1985-25 o vydání Pověření k výkonu státního odborného dozoru nad vnitrozemskou plavbou (registrován v částce 33/1985 Sb.).

§ 54

	Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. října 1995.

Uhde v. r.

Havel v. r.

Klaus v. r.

Příl.1
Součásti vodní cesty

	Součástmi vodní cesty jsou:
1. opevnění břehů, plavební mosty, plavební tunely a lodní propustě,
 
2. pobřežní obslužné cesty vodního toku, plavební znaky na hladině, na březích, na mostech a na jiných objektech a zařízeních, která křižují vodní cesty a kilometráž vodní cesty,
 
3. uzavírací objekty na plavebních kanálech, zařízení pro regulaci stavu vody, nádrže pro nalepšování průtoků na vodní cestě, vodočty a výstražná zařízení,
 
4. jezy a ostatní vzdouvací zařízení,
 
5. plavební komory, lodní zdvihadla (svislá nebo šikmá) včetně rejd a úsporných komor, příp. jiná speciální plavební zařízení pro řízení plavby a její bezpečnost,
 
6. vodní části, břehové úpravy, nábřežní zdi a vyvazovací zařízení přístavů,
 
7. vyvazovací a vodící zařízení (kotevní bóje, dalby, záchytné kůly, dopravní majáky, svodidla a odrazné trámy),
 
8. pohyblivé můstky a ostatní zařízení přístavišť,
 
9. zařízení k vybírání plavebních poplatků,
 
10. velíny a jiná zařízení a objekty, sloužící bezprostředně k provozu vodní cesty nebo jejich součástí.
 
Příl.2
Seznam dopravně významných využitelných vodních cest

	Využitelnými vodními cestami jsou:
1. vodní tok Labe od říčního km 148,7 (Opatovice) po říční km 102,2 (Chvaletice),
 
2. vodní tok Bečvy od Přerova po ústí vodního toku Moravy,
 
3. vodní tok Odry od Polanky na Odrou po státní hranici s Polskem,
 
4. vodní tok Ostravice pod ústím Lučiny,
 
5. vodní tok Berounky od říčního km 37,0 po přístav Radotín,
 
6. vodní tok Ohře od říčního km 3,0 (Terezín) po ústí do vodního toku Labe.
 
____________________
 
1) § 31 zákona č. 138/1973 Sb., o vodách (vodní zákon).
 
2) Zákon ČNR č. 130/1974 Sb., o státní správě ve vodním hospodářství, ve znění pozdějších předpisů.
 
2a) Zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon).
 
2b) § 149 odst. 1 zákona č. 500/2004 Sb., správní řád.
 
3) Zákon ČNR č. 114/1992 Sb., o ochraně přírody a krajiny, ve znění zákonného opatření Předsednictva ČNR č. 347/1992 Sb.
 
4) Zákon ČNR č. 311/1991 Sb., o státní správě v odpadovém hospodářství, ve znění pozdějších předpisů.
 
5) Zákon ČNR č. 61/1988 Sb., o hornické činnosti, výbušninách a státní báňské správě, ve znění pozdějších předpisů.
 
5a) Zákon č. 110/1964 Sb., o telekomunikacích, ve znění pozdějších předpisů.
 
6) Zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů.
 
7) Zákon ČNR č. 265/1991 Sb., o působnosti orgánů České republiky v oblasti cen, ve znění zákona č. 135/1994 Sb.
 
7a) Zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů.
 
8) Zákon ČNR č. 425/1990 Sb., o okresních úřadech, úpravě jejich působnosti a o některých dalších opatřeních s tím souvisejících, ve znění pozdějších předpisů.
 
8a) Zákon č. 328/1991 Sb., o konkursu a vyrovnání, ve znění pozdějších předpisů.
 
8b) Nařízení Rady (ES) č. 718/1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství.
 
8c) Nařízení Rady (ES) č. 718/1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství. Nařízení Rady (ES) č. 805/1999, kterým se stanoví prováděcí opatření k nařízení Rady (ES) č. 718/1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství.
 
8d) § 53 odst. 5 zákona č. 218/2002 Sb., o službě státních zaměstnanců ve správních úřadech a o odměňování těchto zaměstnanců a ostatních zaměstnanců ve správních úřadech (služební zákon).
 
9) Zákon č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, ve znění pozdějších předpisů.
 
10) Zákon č. 552/1991 Sb., o státní kontrole, ve znění zákona č. 166/1993 Sb.
 
11) Zákon ČNR č. 200/1990 Sb., o přestupcích, ve znění pozdějších předpisů.
 
12) Zákon č. 133/2000 Sb., o evidenci obyvatel a rodných číslech a o změně některých zákonů (zákon o evidenci obyvatel), ve znění pozdějších předpisů.
 
13) § 1 zákona č. 133/2000 Sb., ve znění zákona č. 53/2004 Sb.
 
14) Zákon č. 40/1993 Sb., o nabývání a pozbývání státního občanství České republiky, ve znění pozdějších předpisů.